Tositarinan innoittama
- Ostitko tämän? - Ostin.
Ja nyt se on meidän.
- Se on ihana. - Eikö olekin?
Minähän sanoin. Tähän tulee takka, kirjahylly.
Haluatko antaa tämän sisarellesi?
Voisimme tienata tästä sata tonnia.
- Yritän... - Tämäkö se on?
Kyllä. Astukaa sisään.
Lähdinkö töistä aikaisin tämän läävän takia?
- Tämähän haisee. - On kuin hengittäisin kusta.
Ei siis loistolöytö. Lähdetään.
- Tule. - Käytä hieman mielikuvitusta.
Lasiovet puutarhaan.
Siirretään portaita, kaadetaan nämä seinät,
laitetaan avokeittiö.
Nurkkaan upea lasimaalaus.
Rakenteet ovat hyvät.
Entä mistä saamme 12 tonnia
mädäntyneen perustuksen korjaamiseen?
Tämä ei sovi heille. Unohdetaan tämä, El.
Vastapäätä on puisto.
Ja koulut ovat upeat, jos saatte lapsen.
Kun. Olen pahoillani, Kimmy.
Kun. Kun saatte lapsen.
Saamme lapsen.
Huomaatko? Näin näytetään koko maailmalle.
Joskus maailma haluaa ensin 26 000 dollaria keinohedelmöitykseen.
- Kusipää. - Laskin leikkiä.
Jos paikka on niin upea, miksette itse muuta tänne?
He eivät tarvitse viittä huonetta ja puistoa.
He eivät hanki lapsia.
He eivät paikkaile tunne-elämän aukkoja.
Eihän se toki ole meillä syynä...
- Suu kiinni, Russ. - Hyvä on.
- Mitä ilmeesi tarkoitti? - Mikä?
Hän sanoi, ettette hanki lapsia,
ja sinä vahvistit ilmeelläsi.
Mitä se tarkoitti? Otit minut mukaan ilmeeseesi.
- En ilmehtinyt. - Kyllähän.
- Se ei ollut ilme. - Aiheutimme kinan.
- Ei ole kinaa. - Ehkä jopa riidan.
- Ei ole kinaa eikä riitaa. - Lähdetään täältä.
Voi luoja. Nyt te aiotte hankkia lapsia.
Emme. Mitä? Kimmy. En tiedä. Mitä?
Totta kai aiotte. Haluat voittaa.
Heität täydellisen kohtusi kasvoilleni.
Mistä tiedät kohdustani? Emme ole edes yrittäneet.
- En tiedä, tulenko raskaaksi. - Kohtusi on täydellinen. Sehän on sinun.
- Kimmy. - Siinä on varmaan nahkasisustus.
Älä viitsi. Tulit vasta tänne.
Anteeksi, Petey. Hauskaa riitaa.
Nähdään.
- En ilmehtinyt. - Ilmehdit nytkin.
En ilmehdi. Itse ilmehdit.
Ehkä ilmehdin,
mutta hän sanoi sen ääneen.
Emme hanki lapsia. Onko se totta?
Lopetin siitä puhumisen. Sanoit aina, että aika ei ollut sopiva.
Meiltä oli aina rahat loppu.
Sitten yritystoiminnan aloittaminen vei kaiken tarmon.
Kunnostimme viisi taloa tänä vuonna, sanon jo ei suunnittelutöille.
Kuvittelin aina tulevani äidiksi.
Taidan olla valmis.
Olet valmis, ja kun lapsi on 16,
olen vanha isukki, aivan kuin Brian Hendricksonin isä.
- Hei, isä. - Mitäs poika?
Hra Hendrickson, pitkä syöttö.
Isä?
Tapoit isäni!
Herää, isä.
Et tappanut hra Hendricksonia.
Etkä ole kovin vanha.
Entä jos adoptoisimme viisivuotiaan?
Kuin olisin tehnyt sen 36-vuotiaana. Miltä kuulostaa?
Pidä se pää suorana.
Mietit liikaa. Yksikään lapsistani ei ollut suunniteltu.
Lapsia tulee, sitten mietitään. Helppo homma.
- Montako lasta sinulla on nyt, Stu? - Neljäs pulla uunissa.
- Jestas. - Lapsista ei ole vaivaa.
Pitää vain olla joskus heidän kanssaan.
Mutta lasten äitien pitää tulla keskenään toimeen.
Meatball. Hei, kaveri.
Kaipasitko minua?
Hyvä poika. Taisit kaivata? Niin minäkin sinua.
Olet kunnon poika.
Kuule, El. Sain ne keittiöpyyhemallit.
Oletko kunnossa?
Mikä hätänä?
Ei mikään. Ajattelin vain, mitä sanoit viisivuotiaan adoptoimisesta.
- Sanoinko niin? - Sanoit.
- Se oli vain vitsi. - Tiedän. Oikeastaan ihan hullua.
Mutta aloin ajatella. Ja huostaan otetaan paljon lapsia,
joita siirrellään paikasta toiseen. Heillä ei ole ketään,
mikä on todella surullista.
Eräs adoptiotoimisto esittelee toimintaansa ensi viikolla.
Älä näytä minulle. En halua nähdä niitä pikku kasvoja.
Murratko sydämeni? Tulin juuri töistä.
Sijaisvanhemmat ovat erityisiä ihmisiä.
He auttavat muita muulloinkin kuin pyhinä.
Me emme auta edes pyhinä.
Entä jos tapahtuisi jotain kauheaa?
- Likainen ydinpommiko? - Vaikka.
Ja portaillemme jätettäisiin pieni lapsi.
Kieltäytyisimmekö, koska emme ole tarpeeksi erityisiä?
Se vähän riippuu. Siihen vaikuttaa monta asiaa.
Ruokasäännöstely. Pommin tuhoalue.
Et voi tehdä lipsautuksestani -
hullua elämänvalintaa.
Se oli vitsi.
Aivan.
Tiedän, mutta minä vain...
Olet oikeassa. Ei saa painostaa vasten tahtoa.
Se oli vain kiva ajatus.
Hyvää yötä.
En enää kerro sellaisia vitsejä.
Eikö niin?
Katsotaanko vähän remonttiohjelmaa?
- Rakastan sinua. - Rakastan sinua.
Hyvä luoja.
NIMI: EMILY-IKÄ: 8
"Toivon koiraa tai kissaa."
NIMI: ASHLEY-IKÄ: 15
"Retkeilisin perheeni kanssa."
NIMI: GRAYSON-IKÄ: 9
"Toivon vanhempien kuuntelevan."
NIMI: ELEANOR-IKÄ: 15
"Ei kouluvaihtoja."
NIMI: KATE-IKÄ: 4
Epäreilua. Tuo ei ole...
Hei.
Älä osta näitä pitasipsejä enää, ne ovat liian tulisia.
Nenä alkaa vuotaa, ja...
Yli puoli miljoonaa lasta on otettu huostaan.
Se on liikaa.
Järjestelmään ei mahdu enempää.
Kun lapsi otetaan huostaan, olosuhteet ovat huonot,
yleensä väkivaltaa tai heitteille jättöä.
Osa lapsista riutuu järjestelmässä,
ellei kaltaistanne ihanaa perhettä ilmaannu auttamaan.
Me ilmaannumme. Otamme yhden nyt heti.
Hyvä juttu. Katson, mitä meillä on heti varastossa.
Hän laskee leikkiä, tietenkin. Meillä ei ole varastoa.
Ja sinä tiedät sen.
Mutta pääsette kahdeksan viikon sijaisvanhemmuuskurssille,
josta saatte tarvittavat luvat.
Sitten tutustutamme teidät sopiviin sijaislapsiin -
adoptiota odotellessa.
Mutta helppoa siitä ei tule.
Lapset koettelevat hermojanne,
rasittavat suhdettanne -
ja ärsyttävät yllättävilläkin tavoilla.
Huomaan teistä päältä, että kaikki eivät tule pärjäämään.
Minä puolestani uskon, että tällä ryhmällä on sisua -
kohdata epämiellyttäviäkin...
- Anteeksi. - Oletteko lähdössä?
- Olemme. - Selvä, kiitos. Näkemiin.
- Minun mokani. - Todellakin.
- Tästä on puhuttu. - Niin on.
- Se on ongelma. - Niin on. Kas niin,
nyt voitte kertoa nimenne -
ja millaista lasta olette etsimässä.
Hei.
Olemme Dana ja Dirk McCann.
Ja Herra toi meidät tänne adoptoimaan poikavauvan... tai tyttövauvan.
Isoherra on siunannut meitä paljolla.
Haluamme jakaa sen kotia kaipaavan lapsen kanssa.
- Selvä. - Entä täällä?
Olen David, ja tämä on vaimoni Jessie.
Olemme yrittäneet saada lasta kolmen vuoden ajan.
Mutta yrityksistämme huolimatta -
en pysty...
- Anteeksi. Voisiko joku muu? - Ei hätää.
Olen Kit, ja tässä on Michael.
Mekin olemme yrittäneet tulla raskaaksi -
tapaamisestamme lähtien, eikö vain?
Totta. Meillä ei vain ole ollut onnea.
Toivomme alle kymmenvuotiasta lasta, rodulla ja sukupuolella ei ole väliä.
Hei, olen October Ross Jennings.
Haluaisin yksinhuoltajaksi urheilulliselle teinipojalle,
jota voin auttaa saamaan urheilustipendin.
Mielellään afroamerikkalainen.
Aivan kuten elokuvassa Elämä pelissä. Mahtavaa.
Hän ei laske leikkiä.
Etkö? Voi luoja, anteeksi.
Luulin, että homojen lastensaantivitsin takia olimme...
Sehän on elokuvan juoni...
En ole nähnyt sitä, sinun vuorosi.
- Älä puhu minulle enää. - Aivan, hän on hullu.
Olen pahoillani, tuntuu kauhealta.
Olen Ellie. Tässä on mieheni Pete.
En ole ihan varma tästä.
Adoptoimme koiramme Meatballin, jota rakastamme ihan hulluna.
- Älä vertaa lapsia koiriin. - En vertaakaan.
Aikoinaan oli arveluttavaa hankkia koira rankkurilta,
mutta nykyään kaikki haluavat rescuekoiran.
Älä puhu rankkurista äläkä koirasta.
Se ei ole...
Tämä on hieman pelottavaa.
- Jos terminä olisi rescuelapsi... - Voi luoja.
Eikä kasvattilapsi, asia kiinnostaisi,
eikä väki lähtisi kesken luennon -
- ja järjestönne menestyisi paremmin. - Pete!
- Sanon vain... - Lopeta!
Ja seuraavaksi vieraileva puhujamme Brenda Fernandez vanhempineen.
Toivotetaan heidät tervetulleiksi.
Kiitos.
Hei.
Kun olin kahdeksanvuotias,
äitini poikaystävineen -
piti hyvänä ideana rakentaa metalabra autotalliimme.
Jouduin toimittamaan huumeita.
He pahoinpitelivät,
ja asiakkaat käyttivät seksuaalisesti hyväksi.
Kun olin yksitoistavuotias,
autotallimme räjähti ja minut otettiin huostaan.
Minua siirrettiin sijaiskodista toiseen.
Kohta olinkin jo 14-vuotias.
Kukaan ei halua teiniä, ja pian olin täysi-ikäinen.
Yli puolet lastensuojelussa täysi-ikäisiksi kasvaneista lapsista -
ovat kodittomia, päihderiippuvaisia,
vankilassa tai kuolleita parissa vuodessa.
Se kohtalo odotti.
Yritin aloittaa aikuisen elämää,
mutta ei ollut perhettä auttamaan collegen valinnassa,
ei ketään, kenen luokse palata lomilla -
tai jolle itkeä, kun eka poikaystäväni vaihtoi minut Missy Howardiin.
Mutta sitten kaksi hyvin erityistä ihmistä tuli kuvioihin.
En tehnyt heidän elämästään helppoa.
Mutta kaikesta torjumisestani huolimatta -
he olivat aina paikalla tarjoamassa eväspussia ja kyytiä.
Kiitos teille.
Tule tänne, isä. Ja äiti myös.
SUKULAISUUSKESKUS
Anteeksi Elämä pelissä- huomautuksestani.
Se on hieno elokuva.
Hei sitten, Brenda. Se oli upeaa.
Hei sitten, Kit.
Dirk. Nähdään kurssilla. Hei sitten.
- Olemmeko riittävän erityisiä? - Ehkä olemme.
Tätä me teemme.
Näemme mahdollisuudet ja korjaamme. Kuten hekin.
He löytävät purkukuntoisen lapsen,
sutivat maalia, poistavat tunteiden rappauksen -
ja asentavat rakkauden tai itsetunnon työtasot.
Enkä tarkoita, että lapsi on asunto, kuten vertasin koiraan,
mutta me sovimme tähän.
Mutta lapsi ei ole talo.
Sanoin juuri, ettei ole. Etkö kuuntele?
Kuuntelen.
Olen innoissani. Oletko sinä?
Pelkään vain,
että pidät asioita helpompana kuin ne ovatkaan.
- En pidä. - Taidat pitää.
Tämä oli sinun ideasi. Olen innoissani, etkö sinä enää ole?
Olen.
- Et näytä. - Olen.
Mullistavana hetkenä sinun pitää olla innoissasi.
Teemme pian jotain hullua.
- Kuulitko tyttöä? - Kuulin.
- Upeinta, mitä olen kuullut. - Niin oli.
- Laita kunnon jiihaa, lehmityttö. - Jiihaa.
Laita oikein kunnon jiihaa.
Lujemmin. Hullummin.
Sinusta tulee äiti.
Sijaisvanhemmuuskurssi 8 viikkoa
- Lisää ilmapallo. - Istuutukaa.
Aika päättyi.
Nämä ovat mielikuvituslapsianne.
Ne eivät ole oikeita lapsianne.
Yritä, Jessie. Menetät hänet.
Pete. Kello käy, muskelimasa.
Tuo ei pelasta poikaa syöttämältäsi maapähkinävoileivältä.
- Oikeat lapset ovat erilaisia. - Heitä ei voi pyyhkiä pois.
Hyvä, Michael.
Kas niin, October.
Julistan lapsesi kuolleeksi.
Valmista?
On aika luopua haavekuvista.
Melkein valmis.
- Melkein valmis. - Hyvä on.
Kiitos.
ONNITTELUT SIJAISVANHEMPIEN LUVASTA!
Kuulkaahan.
Kuvittele, että saat mahtavan työpaikan.
Saat ison toimiston.
Firmassa on kuntosali ja jääjogurttikone -
- taukotiloissa. - Jääjugurtti on hyvää.
Mutta tiedät sisimmässäsi, ettet ole pätevä työhön.
Syvällä sydämessäsi,
tiedät, ettet ole pätevä -
ja saat pian potkut.
Kuten sait potkut edellisistä kolmesta työpaikasta.
Saatat irtisanoutua itse hallitaksesi tapahtumia edes hiukan.
Saatat jopa kaataa sen hiton jugurttikoneen -
ja lähteä lipettiin.
Haluan täsmentää,
ettei Karen suosittele työpaikkavandalismia.
Tarkoitan vain, että samoin käy -
hylätylle lapselle -
joka tietää, ettei häntä kaivata.
Paitsi että työpaikan -
menetyksen sijaan -
hän menettää yhteytensä -
kaikkeen ja kaikkiin.
Yhteys, joka saattaa jäädä,
on sisarusten välinen yhteys.
Toisinaan sisaruksien on helpompi sopeutua,
koska he eivät koe kaikkea yksin.
Kannattaa ehkä päivittää sisarussarjaan.
Dirk?
Voisitko harkita sisaruksia?
Isoherra saattaisi hymyillä.
Niin saattaisi. Meidän pitäisi...
- Meidän pitäisi rukoilla. - Totta.
Rukoilla.
Isoherra antaa sen verran, mistä selviytyy.
Olen eri mieltä.
Adoptiomessut
- Pete. Ellie. - Hei.
- Pääsitte paikalle. - Hei.
Rekisteröitykää, ottakaa tämä lomake mukaanne -
Ja kirjatkaa teitä kiinnostavien lasten nimet.
Niinkö tämä toimii?
Tuntuu ehkä hieman kuin olisi lapsiostoksilla.
Se on väärin, mutta näin tutustutetaan -
paljon lapsia ja vanhempia toisiinsa nopeasti.
Katso noita isoja lapsia tuolla.
Sydämeni särkyy.
Monet eivät halua olla tekemisissä teinien kanssa.
Tietenkin jos te kaksi ajattelitte ottaa vanhemman lapsen...
- Tarkoitan... - Hyvä luoja.
Olen pahoillani. Olemme hirveitä ihmisiä.
Ette ole hirveitä.
Menkää etsimään perhe.
Tämä on todella outoa.
Jos puistossa juttelee tuntemattomalle lapselle, siitä saa syytteen.
- Ja nyt pitäisi tehdä niin. - Aivan.
Tämä kaveri on aivan yksin. Moikataanko?
Moikataan.
- Anteeksi. - Anteeksi, varattu.
Kävimme vain hakemassa naposteltavaa,
joten siirtykää kauemmaksi.
Katso, toimme naposteltavaa.
Tule tänne, Lucas.
Hei, sinä siellä.
Selvä.
Antaa olla, kiitos.
Yritä osua suuhun.
Haluatko kokeilla?
Kiva tavata.
- Onnistuuko? - Kyllä vain.
Hei!
Sinun pitää odottaa vuoroasi.
- Anteeksi. - Mennään.
Pete. Ellie.
- Miten menee? - Hei.
Tämä on vähän outoa.
Nämä voivat olla kiusallisia.
Mutta tapasitteko keitään kiinnostavia lapsia?
Yhden pikkutytön, joka istui aivan yksikseen.
Herttainen, hieman varautunut, kuin muuri ympärillään.
Todella pieni ikäisekseen. Ehkä sikiön alkoholisyndrooma tai jotain.
Näin hänet tuolla. Surullinen pikkutyttö,
joka näyttää lämpöpatteriin kahlitulta.
- Hän on tyttäreni. - Lämpöpatterilapsiko?
Mitä?
Kyllä, hän on tyttäreni.
Pyydän anteeksi.
Ei tarvitse. Olen hänestä ylpeä.
Hän istuu erillään muista, koska hänellä on jo perhe,
erittäin onnellinen perhe.
Enkä juonut pisaraakaan raskaana ollessani.
Eikä talossamme ole pattereita.
- Aivan. Sinun kuuluu olla hänestä ylpeä. - Olenkin.
En jaksa katsella enää tätä. Menen tuonne.
Hei, Pete.
- Mitä sinä teet? - Katso heitä.
Heitä kartetaan kuin paskan hajua.
- Menen moikkaamaan. - Odota hetki.
Se on kauheaa. Mutta he ovat teinejä.
He käyttävät huumeita, masturboivat -
ja katsovat, kun tubettajat pelaavat.
Emme selviäisi siitä.
- Menen vain moikkaamaan. - Mielestäni ei pitäisi.
- Anteeksi? Hei. - Hei.
Hei.
Tiedoksi vain, me kuulimme kaiken.
Paskan hajun, masturboinnin ja muut.
Arvostamme huoltanne, mutta sääliä ei tarvita.
Tiedämme, miten tässä käy.
Joten jatkakaa vain eteenpäin.
Menkää tutustumaan lapsiin älkääkä murehtiko tätä enää.
Hyvää päivänjatkoa. Kiitos ja näkemiin.
Lizzie-Ikä 15
Löysitte siis sittenkin teinin.
- Tapasimme vain hetken. - Mutta hän teki vaikutuksen.
Lizzy on hieno lapsi.
Hän pärjää hyvin koulussa.
Tulkaa.
Hänet otettiin huostaan 11-vuotiaana.
Hänen oli vaikea hyväksyä sijaiskotiin siirtyminen.
Hänen äitinsä...
Sammui crack-piippuineen, poltti talon.
- Olin sanomassa... - Ennen kuin kerroin totuuden?
Ennen kuin puutuit asiaan,
että hänen äitinsä antoi monia lupauksia vuosien varrella -
eikä tainnut koskaan pitää niitä.
Missä äiti on nyt?
Luultavasti kauppaa röökiä vankilan pihalla.
Tuskin se on totta.
Lizzyn äiti pääsee pian piirikunnan vankilasta.
Kuka niin sanoi?
- Sinä. - Aivan.
Hän ei ole yrittänyt saada lapsia takaisin -
tai lähestynyt yli kahteen vuoteen,
joten hänestä ei ole harmia.
Kammottavaa. Entä isä?
Mitä tarkoitat isällä?
Olet varsinainen koomikko.
Karen, on ollut paljonkin isiä,
mutta ei tunnistettua biologista isää tässä tapauksessa.
Lizzyn äiti on järjestelmän tuotos.
Hän ei osaa huolehtia edes itsestään, puhumattakaan kolmesta lapsesta.
- Kolmesta? - Juuri niin.
- Niin, Lizzy... - Samalla kertaa?
Niin, Lizzyllä on kaksi nuorempaa sisarusta, Juan ja Lita.
Tulisiko meille siis kolme lasta?
Ei. Ehkä kaksi, mutta emme selviäisi kolmesta.
Halusimme tavata...
Voi hitto.
- Miksi näytit nämä? - Kusipää.
Miksi näytit? He ovat söpöjä. Se on väärin.
Ei kaunistella asioita.
Lita on villi räyhähenki,
Juan saattaa olla herkkä ja tunteikaskin -
ja Lizzy vahvatahtoinen ja epäluuloinen.
- Voiko häntä syyttää? - Ei, mutta kuuntele.
Emme suosittelisi tätä,
ellemme uskoisi säntillisen elämän ja rakkauden -
saavan nämä lapset puhkeamaan kukkaan.
Ja haluaisimme siirtää heidät nykyisestä sijaiskodistaan.
Muskiet taitavat menettää ruokarahansa.
Älä viitsi.
Useimmat sijaisvanhemmat ovat hienoja, välittäviä ihmisiä.
Ja on myös ihmisiä, jotka tekevät tätä vain rahan vuoksi.
Mutta Muskiet eivät ole hyväksikäyttäjiä eivätkä pahoja.
- Ehkä vain hieman... - Sisäsiittoisia.
- Ei ole todisteita... - Olet nähnyt heidät.
Kuin veli ja sisko. Heitä ei erota toisistaan.
Järjestän mielelläni tapaamisen,
ellei teillä ole muita huolenaiheita.
Sehän on vain tapaaminen.
Onko valkoisen pelastajan hommasta ongelmia?
- Kuten se Avatarin juttu. - Avatarin?
Siniset heput pääsivät älymetallityypeistä -
vasta, kun valkoinen heppu esiintyi sinisenä.
Tarkoitan sitä, kun valkoinen pariskunta ottaa hoivaansa pikku latinolapset.
Ajatellaanko, ettemme saisi?
Nakataan nämä lapset takaisin järjestelmään,
laitan teidät "vain valkoisia" -listalle.
- En tarkoittanut... - Se ei...
Hän ei tarkoittanut "vain valkoisia".
En alkuunkaan.
Arvostan kulttuurien ymmärryskykyäsi,
mutta meillä on kaikenvärisiä lapsia.
- Ja kaikenvärisiä vanhempia. - Kaikenvärisiä.
- Muttei tarpeeksi. - Ei läheskään tarpeeksi vanhempia.
Varmasti jotkut katsovat vinoon.
Ja jotkut puhuvat typeryyksiä.
Mutta jos rakastatte näitä isää ja äitiä tarvitsevia lapsia -
ja joku haluaa valittaa,
kysykää, montako lasta he ovat adoptoineet.
- Juuri niin. - Hitto.
Hitsi.
Halusin vain puhua Avatarista. Nyt se on tehty.
Upeaa.
- Tavataanko kolme lasta? - Kolme lasta.
- Hyvä on. - Järjestämme tapaamisen.
Hei, mitä kuuluu?
Oikein hyvää.
- Pete ja Ellie. - Aivan. Tulkaa sisään.
Onnea hänen kanssaan. Hän on olevinaan.
Toiset kaksi sekoilevat pihalla.
Olemme verstaalla.
- Hei. - Hei.
- Hei, Lizzy. - Miten voit.
Hra ja rva Wagner.
Ellie ja Pete.
- Meitä ei tarvitse kutsua Wagnereiksi. - Ei lainkaan.
- Anteeksi heidän puolestaan. - Ei mitään hätää.
- He vaikuttavat hieman... - Sisaruksilta?
Lopeta tuo sonta. Emme ole halvatun sukua.
Halvatun sukua.
Jään kaipaamaan heitä.
- Siis jos te... - Älä. Voi hyvä tavaton.
Teit hyvän vaikutuksen viimeksi,
- ja halusimme tutustua sinuun paremmin. - Ja tutustua veljeesi ja siskoosi.
- He ovat ulkona, tulkaa mukaani. - Selvä.
Hyvä on.
Juan.
Lita.
Tässä ovat Pete ja Ellie.
- Hei. - Hei, kaverit.
Tulemmeko me nyt teille asumaan?
Tapasimme siskonne, ja hän on upea tyyppi.
- Ihan mahtava. - Hän kertoi meille teistä.
Leikitäänkö ravintolaa?
Se olisi kivaa. Missä ravintola on?
- Täällä. - Mikä on nukkesi nimi?
Perunalastu.
- Pidän perunalastuista. - Perunalastut ovat suosikkejani.
Se oli hyvä.
- Ollaanko Clippers? - Olen enemmänkin Lakers-fani.
Anteeksi.
Ei tarvitse pyytää anteeksi. Se sopii.
- Ollaan Clippers. - Selvä.
- Minä heitän, sinä otat levypallon. - Selvä.
Voi ei!
Hitsi!
- Teit sen tahallasi. - Mitä?
- Osuit, koska pidän Clippersistä. - Minusta Clippers on upea.
Pidämme siitä joukkueesta.
Oli fiksua hankkiutua eroon Blake Griffinistä.
Fanitamme Clippersiä ihan täysillä. En voi ajatella muuta.
- He ovat mahtavia. - Selvä.
- Leikitäänkö piilosta? - Varmastiko? Verta tuli paljon.
- Piilosilla on kivaa. - Mutta kahdestaan. Ei tyttöjä.
Selvä.
Ei kovin edistyksellistä. Leikitäänkö ravintolaa?
- Selvä. - Minä menen piiloon, ja sinä lasket.
Olethan kunnossa?
- Olen. Ala laskea. - Selvä, kaveri.
- Laske 20:een. - Voi luoja.
Älä nolaa minua ravintolassa.
Perunalastu on ollut tänään tuhma tyttö!
Tuhma!
Älä väitä vastaan, pikku meksikaani!
- Tämä ei taida... - Hän oppii juttuja TV: stä.
Aivan.
Älä katso minua noin.
- Ei saa nimitellä rumasti. - Älä neuvo, miten kohtelen lastani!
Kuvitteletko olevasi minua parempi?
Ellet halua näitä lapsia, en aio pakottaa sinua.
Selvä, kuulehan...
Aion olla rehellinen.
Ajattelin, että kun kohtaisimme meidän lapsemme,
tuntisimme jonkinlaista kosmista yhteyttä.
Heti ensi hetkestä, kuten meidän tavatessamme.
Aivan.
Mitä? Etkö sinä tiennyt heti?
- Voi jukra. - Mitä?
Etkö tiennyt heti?
Olin kiinnostunut,
mutta olen varovaisempi luonne kuin sinä.
Ihanko totta? Kauanko siihen sitten meni?
Pari kuukautta.
Pari kuukautta? Montako?
- Jotain neljä... - Neljä?
- Toista. - Neljätoista?
- Kuule. - Luoja!
- Tiesin, ennen kuin menimme naimisiin. - Siinäpä se.
Tässä emme saa vuoden kihlausaikaa.
He tulevat viikon päästä päätöksestämme.
Tunsitko kosmista yhteyttä?
En tuntenut. Tuntui kuin -
olisin vahtinut jonkun muun lapsia.
Olen samaa mieltä.
- Mistä? - Kanssasi.
Siitäkö, että haluan, vai että en halua niitä lapsia?
- Samaa kuin sinä. - Ei kelpaa.
Anna sitten 14 kuukautta harkinta-aikaa.
Nosta.
Nostatko nämä pöytään?
Tulkaa, kaikki.
Kulta, tule.
Jösses.
Ja sitten kädet.
Kädet. Kiitos.
Silmät kiinni.
Olen kiitollinen kauniista lapsenlapsistani,
myös niistä onnekkaista lapsista,
jotka mahtavat vanhemmat pian adoptoivat.
Olen hyvin kiitollinen siitä.
Se on innoittava teko. Hieno homma.
Siitä puheen ollen. Itse asiassa...
Päätimme yhdessä, ettemme etene sijaishomman suhteen.
Huomasimme, ettemme olleet miettineet loppuun asti, joten...
Jeesus sentään. Hieno uutinen.
Esitimme tukevamme päätöstänne, mutta...
Me kaikki ajattelimme teidän seonneen.
En sanonut mitään, mutta olen kiitollinen tästä.
Mitä? Miksi?
- Ellie, älä. Meillä on kädet yhdessä. - Ei. Olisi mukava tietää,
mikä tässä on teillä ongelmana?
Minulla ei ollut ongelmaa.
Sehän on fiksu teko. Hankkia pari lasta ilman raskautta, hormoneja -
- ja raivoa. - Ole hiljaa.
Yritän vain sanoa, että olemme kiitollisia siitä,
että sinä ja Peter saatte kokea -
rakkauden omia kauniita lapsianne kohtaan, eikä...
- Eikä mitä? Kakaise ulos. - Sanotaan sitten.
Ettekä pelaa arpapeliä -
narkkarin tai rikollisen jälkeläisillä.
Olimme huolissamme omien lastemme turvallisuudesta.
- Mitä? - Pitäisikö heidän olla lastemme kanssa,
- jos nämä ovat... - Viallisia?
Kun vartuin täällä,
monet pitivät minua viallisena.
Emme puhu sinusta, Pete.
Puhumme crack-vauvoista ja seksuaalisesta ahdistelusta.
Ahdistelusta?
Tekivätkö vanhemmat rivoja huomautuksia?
Tiedät, mitä tarkoitan.
Avaa typerät silmäsi.
- Kauanko silmänne ovat olleet auki? - Kimmy, sinäkin.
Entä ellet saa lasta?
Älä puhu sitä ääneen.
Entä ellet saa? Mitä teet sitten?
Ellet lopeta lapsijutusta vouhkaamista,
vannon hankkiutuvani raskaaksi vielä tänään -
ihan vain sinun kiusaksesi.
- Tiedät, että pystyn siihen. - Niinkö?
En.
Emme ole yhtä poliittisesti korrekteja,
mutta lapsiemme pitää olla meidän vertamme.
Ehdottomasti!
Voi luoja! "Meidän vertamme". Tätäkö verta?
- Mitä tarkoitat? - Mitä mieltä olet, Jerry?
Olisi kiva, jos söisimme.
Puhuit juuri puoli tuntia syvästä valtiosta.
Eikö mitään perheestäsi?
- Ei kuulu minulle. - Kiitos, isä.
Muistakaa, että tuhannet lapset -
viettävät kiitospäivää vailla perhettä.
Olen heille nyt kateellinen.
Mutta rakastatte minua.
Minulla on paikka syödä kalkkunaa ja olla kiitollinen.
Monilla lapsilla ei ole samaa.
Ja se ei ole heidän vikansa! Ja he eivät ole viallisia!
Unohtakaa siis, mitä sanoin. Asia on jälleen vireillä.
- Jos sinulle sopii, kulta. - Jiihaa.
Adoptoimme kokonaisen katraan kakaroita.
Ja ne, keillä on ongelmia asian suhteen, painukoot helvettiin!
- Aamen. - Aamen.
Siinä meni taas yksi kiitospäivä.
Olet hullu.
Hei, kulta. Me tulimme.
Tutustukaa taloon.
Tässä on Meatball.
Joulukuusi?
Käykö täällä siis joulupukki?
Joka vuosi.
- Oletteko rikkaita? - Mitä? Emme ole rikkaita.
Tulemme toimeen ihan hyvin.
- Niin. - Aluksi tämä oli läävä.
Remontoimme taloja työksemme. Ellie on suunnitellut tämän.
Kaikki täällä on käytettyä ja kirppareilta -
eikä lainkaan kallista.
- Se on kristallia! Anteeksi. Voi luoja. - Anteeksi.
Anteeksi.
Eli olisi pitänyt jättää sitä esille.
Haluatteko nähdä huoneenne? Mennään katsomaan.
- Katso! Sänky ja pupu! - Mitä pidät?
Pupu on kiva, koska sillä on hame.
- Kenen leluja nämä ovat? - Teidän yhteisiä.
Niin.
Legoja!
Saanko laittaa nallet sinne?
- Tietysti. - Toki.
- Onpa sinulla nalleja. - Nämä ovat oikeudenkäyntinalleja.
He saavat aina yhden perheoikeudessa.
- Auttaisitko minua? - Selvä.
Katso tätä, Lita.
Näytänkö sinulle huoneesi?
- Selvä. - Se on täällä.
Harmi, että tavarasi ovat rumissa säkeissä.
- Jos olisimme tienneet... - Ei hätää.
Sillä tavoin voi tunnistaa sijaislapsen.
Lapsen koko elämä jätesäkissä.
Sijaislapsivitsi.
Asettaudu taloksi.
Tämä on huoneesi. Voit tehdä sille mitä haluat.
Julisteita tai uusi maali?
Se on meidän hommia. Hoidamme sen 20 minuutissa.
Valitse rautakaupassa mikä tahansa väri.
- Mitä sanot? - Kaikki käy.
- Valitset. - Mistä pidät?
- Lempiväri. - Haluamasi.
- Valitse, me maalaamme. - Vaikka vihreä.
Aivan.
Mitä mieltä olet?
Se on tummin mustan sävy.
- Sen hän valitsi. - Tumma nokimusta?
Se on tosi hieno.
- Alan tehdä päivällistä. - Selvä.
- Hän ei pidä siitä. - Kyllä pitää.
Tunnet hänet paremmin kuin minä.
- Hei. - Oletteko valmiit?
Kyllä, ja hän rakastaa sitä.
Hyvä. Hienoa, että hän pitää mustasta makuuhuoneestaan.
Rekisteröin Juanin ja Litan Hardingiin aamulla,
ja sitten viet Lizzyn lukiolle.
Näitkö heidän kenkänsä? Viedäänkö heidät ostoksille huomenna?
Lapset, syömään!
Tuohan kuulostaa aivan hullulta sinun suustasi.
- Onko meillä lapsia? - On, kolme.
Sehän on hullua. En usko sitä.
Etkö tiennyt? Sillä he todellakin ovat täällä.
Voi hitto.
He ovat täällä.
Rakastan sinua.
- Mitä? - Pussatkaa taas!
Voi luoja.
- Entä tämä? - Pussatkaa taas!
Siitä tulee pitkä ja outo.
- Entä tämä? - Entä tämä?
- Istuhan alas, kikattelija. - Laitan lautaset.
On kaikkea. On hampurilaisia, pastaa ja...
Saammeko perunalastuja?
Aletaan valmistautua kylpyyn.
Tulkaa tänne, te kaksi. Kumpi ensin?
Hei!
Se ei ole kylpylelu.
- En halua tätä. - Se ei sovi kylpyyn.
- Ei! Se... - Mitä?
Hankin pyykkikorin.
Ensi kerralla...
Tarvitset...?
Pidä se altaan päällä.
Veditkö vessan?
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Hyvää yötä!
- Pitäisikö antaa hyvänyön suukko? - En tiedä.
- Pitäisikö kysyä, vai odotammeko? - Kysynkö?
- Minä kysyn. - Pohditte liikoja.
- Anteeksi. - Anteeksi.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Annammeko Lizzylle suukon?
- Ei tarvitse. Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Selvä. Hyvää yötä.
Sijaisvanhempien tukiryhmä klo 14.00
Teimme mitä tahansa, Jake vain pysyttelee huoneessaan.
Juttelee puhelimessa, kiroilee, lausuu turhaan Herran nimeä.
Ja soittaa räävitöntä musiikkiaan päivät läpeensä.
Hän joutui taas tappeluun koulussa.
Onneksi hän ei satuttanut muita lastentarhalaisia.
Ehkä viisivuotiaalla voi olla kännykkä,
mutta monelleko hän soittelee?
Hän sai sen biologiselta äidiltään,
ja jos koskemmekin siihen...
Olen pahoillani. Olet oikeassa.
Hän ei tarvitse puhelinta.
- Yritämme uudelleen. - Ehdottomasti.
Petelle ja Ellielle tuli kymmenen päivää sitten kolme lasta,
- joista yksi on teini. - Kaikki sujuu aika hyvin.
Lapset saivat meidät ymmärtämään, miten urautuneita olimme.
Tai miten toistimme samoja rutiineja,
kävimme töissä, salilla, syömässä, juomassa ja elokuvissa.
- Tiedätte kyllä. - Emme tiedä.
Hän tarkoittaa,
että kaipasimme uutta haastetta, joka rikkoisi yksitoikkoisuuden.
He rikkovat paljon muutakin.
Totta. Tiedän, että kaikilla on vaikeaa,
mutta nämä lapset ovat mainioita. Meillä kävi tuuri.
- Heillä kävi tuuri. - Sait lottovoiton.
Älkää.
Mikä on hauskaa?
He taitavat tunnistaa tutun kuherruskuukauden.
Mietimme sitä jo. Mutta se ei vaikuta siltä.
Ei kaikki ole täydellistä.
Lita syö vain perunalastuja.
Mutta meillä on suunnitelma siihenkin.
Emme ole täydellisiä.
Oletko varma?
Taidan aistia hieman mustasukkaisuutta.
Se ei ole hieno piirre.
Mitäs täällä on?
Joulu!
Ompelukone! Mitä pidät?
Eikö hän pidä siitä? Miksei?
- Robotti! - Lita, katso tätä isoa laatikkoa!
Se kävelee ja puhuu.
- Tämä voisi olla kypäräni. - Entä lahjat?
Olisin itse halunnut. Aion leikkiä robotilla.
Tämä voisi olla avaruusalus.
- Voinko mennä sisään? - Totta kai.
Taidatte tosissanne pitää pahvilaatikoista.
Leikkisikö joku valtavalla nukkekodilla,
jota kokosin kolme tuntia?
Tuliko se isossa laatikossa?
Kyllä tuli. Isossa 200 dollarin laatikossa.
Mennään.
Haetaan laatikko.
- Joulu tulee laatikoissa. - Totta.
Tämäkin on sinulle, Lizzy. Hyvää joulua.
- Vielä lisää. - Niin.
Kiitos. Hyvää joulua.
Teidän ei olisi tarvinnut ostaa kaikkea tätä.
Tiedän, mutta halusimme ostaa.
Innostuimme. Onko tämä liikaa?
Ei!
Anteeksi. Olen iloinen.
On kiva nähdä Litan ja Juanin saavan lahjoja,
jotka eivät ole ventovierailta.
Jos haluat joskus jutella mistä tahansa...
Tiedän, että on joulu, ja sinulla voi olla muistoja ja muuta.
Ei lainkaan. Minä...
Kaikki on hyvin.
Arvaa mitä. En ole vielä juonut aamukahvia.
Haen kahvia.
- Haluatko sinä? - Kiitos.
Selvä.
Kiitämme Herraa ensimmäisestä yhteisestä joulustamme.
Ja haluamme kiittää tästä ihanasta ateriasta -
ja myös tästä -
mahtavien pahvilaatikoiden yltäkylläisyydestä.
- Aamen. - Aamen.
Sitten ruoan kimppuun.
Missä ovat perunalastuni?
Tänään ei ole perunalastuja, nassikka.
- Haluan perunalastuja. - Lita!
Pete ja minä näimme ison vaivan aterian eteen,
ja tässä on paljon herkkuja.
- Ei! - Kuule.
Lizzy, älä! Minä hoidan tämän.
Miksi huudat minulle? Yritän vain auttaa.
En huuda... Anteeksi, taisin huutaa.
Mutta... Kuule.
Lita, älä tee, mitä Lizzy käski.
Sanoit "cuatro"? "Mene huoneeseesi"?
Cuatro on neljännes. Kuten litra maitoa.
Hän sanoi: "Et saa perunalastuja, mutta juot maitosi."
Joka tapauksessa me hoidamme tämän.
Hyvä on.
Maistetaanpa tätä lihamureketta.
- Ei! Haluan perunalastuja! - Et saa!
Hän ei taida noudattaa suunnitelmaamme.
- En halua tätä! - Hei!
Eikö olisi helpompaa myöntyä?
Emme anna perunalastuja. Hän syö...
Lita, pysy aloillasi!
Voi luoja. Anteeksi!
Ei hätää. Älä itke. Rauhoitu.
- Varo jalkojasi. - Jalat ylös!
En tarkoittanut. Anteeksi.
Anna ne tänne.
- Rauhoitu, älä itke. - Haluan perunalastuja!
Pysy siinä, Juan.
Nämä ovat tosi hyviä perunoita.
- Luoja! - Voi luoja. Oletko kunnossa?
Voi luoja.
Lita, kumarru!
- Mitä oikein teet? - Yritän sammuttaa tulen!
- Ketsupilla? - Sammuta se!
- Kaikki hyvin. - Lita?
Mitä tuo ääni on?
Miksi murina?
Tästä ei puhuttu kurssilla. En osaa.
Hänellä on veitsi.
- Paavo Pesusieni-veitsi. - Silti.
Laske veitsi.
Laskehan aseesi.
Hoidanko, vai onko teillä yhä homma hallussa?
Eikö hän voisi puuttua tähän?
Hyvä on!
Sinun pitää opetella espanjaa.
Miksi annoit lapselle maitoa lasissa?
Anteeksi, en...
Miksi hän teki noin? Vihaan häntä!
Se kävi nopeasti. He vihaavat meitä jo.
Tarkkaan ottaen hän sanoi vihaavansa sinua.
No niin!
- Haluan Barbien! - Ei.
Tämä ei edes ole oikea Barbie.
Sinulla on joulupukin tuoma oikea Barbie kotona.
Joulupukki toi läskin Barbien! Haluan laihan Barbien!
Ei läski vaan kehopositiivinen.
Laita nukke takaisin, niin saat jäätelöä.
Palkitsetko tällaisen käytöksen?
- Mitä oikein ajattelet? - Hoida sinä se.
- Juan, tule pois sieltä. - Älä lyö minua. Olen pahoillani.
En lyönyt häntä. En ole koskaan lyönyt häntä. En löisi lasta.
Haluan Barbien!
Lopettakaa heti, tai ette saa ruokaa.
Meillä ei näännytetä lapsia. Minä hoidan homman.
Lizzy, senkin kehopositiivinen huora!
Tämä riittää. Anna se tänne.
- Anna se heti tänne! - Hei!
Näytät todellakin hoitavan homman.
- Skannaa se äkkiä! - Ei.
Emme toimi näin!
- Kuvaahan joku tämän? - Pete, missä olet?
- Missä Pete on? - Tämä riittää.
Oletko siellä. Kiitos paljon.
Hain auton, ettei tarvitse kävellä niin paljon.
- Auto oli edessä - Tämä on silti lähempänä.
- Katso uutta hienoa nukkeani. - Oho.
- Annoit siis periksi? - En antanut.
Minä ostin sen. Vain neljä dollaria.
Voisimmeko jo lähteä, senkin pelkuri?
Hitto. He ovat täällä.
Jan ja Jerry! He saapuivat.
Poika teki Porscheen lommon.
- Mitä oikein teet? - Anteeksi!
Ei se haittaa, älä itke.
Hänen pitää jättää viesti.
Ei hätää. Auta kantamaan tavaroita.
Ellie näyttää kuivuneelta. Hän näyttää huonolta.
Toimme pitsan!
Juan, mitä oikein teet?
Anteeksi! Voi luoja.
- Se on kuuma. - Laske alas.
Laske pitsa alas. Ei sitä voi kantaa noin.
Hei, isä.
Olet varmaankin Lizzy.
Kyllä, olen Lizzy.
Tässä ovat Lita ja Juan.
Hei, Lita.
Hei, Juan.
Olen Huan-mummo, ja tässä on Huerry-pappa.
Äiti, voisitko puhua kuin normaali ihminen?
Pidän hänen tavastaan lausua J: t.
- Yritä edes. - Se on hienostunutta.
- Ole hyvä, veliseni. - Kiitos.
En usko vieläkään. He näyttävät aivan normaaleilta lapsilta.
Miltä sitten? Pikku merirosvoiltako?
En tiedä. He ovat tosi söpöjä.
Miltä uusi koulu vaikuttaa?
Hyvältä. Se on... Se on koulu.
- Aivan. - Mahtavaa.
Entä poikarintamalla? Onko mitään jännittävää?
Jätä hänet rauhaan.
Hän ei halua jutella sellaisista.
Jätä siis rauhaan.
Mitä? Vai haluatko?
- Itse asiassa on yksi tyyppi, Jacob. - Niinkö?
Söpö nimi. Jacob. Vähän kuin Jake.
Eikö se lausuta Huacob?
Ihan pelkkä Jacob.
Jacob.
Eikä hän ole söpö.
Pikemminkin taiteellinen vanha sielu.
- Aivan! - Hienoa.
Minäkään en innostunut söpöistä.
Söpöys on yliarvostettua.
En minäkään. Minullakaan ei ollut hottispoikaystävää.
Suu kiinni!
Näytät apinalta
Ja haiset apinalta
Laittaisitko puhelimen pois pöydässä,
kuten sovimme?
- Lizzy, ole kiltti. - Anna puhelin.
Katsokaa, tuolla tapahtuu pian.
Anna puhelin tänne.
Onko se hänen oikea äitinsä? Rankka veto.
Jos lukisit sijaisvanhempien säännöstöä,
tietäisit, ettet saa ottaa omaisuuttani.
Hän ilmehtii. Pitää hakea ketsuppia.
Sanoit puuttuvasi asiaan, kun hän käyttäytyy kuin narttu seuraavan kerran.
En sanonut "narttu". Hän sanoi.
Päädyn pahikseksi, koska et ole paikalla.
Teen töitä. Jonkun pitää hoitaa -
ostamasi karmea luukku ennen vararikkoa.
Ostamani? Pidit siitä. Ja kyse on muusta.
Kun olet siellä, he selviävät vaikka murhasta.
Suutuin Lizzylle eilen, hän ei korjannut pöytää.
Täydellinen vanhempi.
Onko hauskaa?
Taidamme kaikki nauttia tilanteesta.
Selvä.
- Anteeksi. - Ei hätää.
On aina hauskaa katsoa valkoisten riitelyä.
Samoin.
Mutta rauhoittukaa -
ja kertokaa ilman syyttelyä, mikä on vialla.
Koko ajan Lita...
En tahdo!
Ja Juan ei käytä aivojaan.
- Avaa ikkuna! - Ja jos huomautan asiasta...
Anteeksi. Se ei ole minun vikani.
- Lizzyn lempiviihde on... - Jätä minut rauhaan!
Myöhästyn takiasi.
Olet kusipää.
Ja kun me yritämme paimentaa pikkuisia,
ei käy, se kuuluu hänelle.
Kun Lizzy oli kymmenvuotias,
hänen äitinsä katosi viikoiksi,
jolloin Lizzyn piti hoitaa Juania ja Litaa aivan yksin.
Hän ei siirry syrjään tieltänne.
Pitäisikö hänen hoitaa vanhemmuus?
Kuunteletko sinä?
Hän on 15-vuotias. Todella huono vanhempi.
Hänen pitää olla lapsi.
Teidän pitää ruveta vanhemmiksi.
- Sanoit, ettei hän suostu. - Ei niin.
Sinusta on ollut iso apu melkein kaikessa,
mutta pian raivostun sinuun.
Ette onnistu hänen suhteensa, ellette te kaksi tee yhteistyötä.
- Eikö niin? - Aivan.
Jos hän alkaa taas ryppyillä,
koettakaa kolmea keinoa.
Keino yksi: Säädelkää.
"Lizzy, hengitä syvään ja laske kymmeneen."
Keino kaksi: Ymmärtäkää.
"Ymmärrän, että olet vihainen.
Se ei ole mukava tunne."
- Se on hyvä. - Keino kolme: Perustelkaa.
"Lizzy, voit olla vihainen.
Muttet saa uhata katkoa kaulaamme -
keskellä yötä, kun nukumme."
Anteeksi, olinko...?
Se oli meidän tarinamme.
- Aivan. - Viimeksi.
Pikkukaveri ei kylläkään tehnyt sitä.
- Ei ainakaan vielä! - Ei vielä.
Anteeksi. Emme saisi nauraa.
On tärkeää yrittää säilyttää huumorintaju.
Tästä ei selviä ilman naurua.
Totta.
Siitä puheen ollen seuraavana vuorossa on October,
jolle ei vielä ole löytynyt sopivaa lasta.
Se on hyvä uutinen.
Päätämme yhdessä, minkä kotityön kukin tekee,
ja niitä vaihdetaan joka viikko.
- Saanko ruokkia Meatballin? - Kyllä!
- Minä haluan ruokkia! - Voit ruokkia ensi viikolla.
Toivottavasti hän ei ole tosissaan tästä.
Ei vain hän vaan myös me, ja me olemme oikein tosissamme.
Pesemmekö jalkasikin?
- Lizzy. - Tämä on paskaa!
Lizzy! Odota!
Lizzy. Emmekö voisi...?
Kokeillaan jotain muuta. Rauhoitutaan -
ja vedetään henkeä.
Sopiiko?
Kokeile sitä.
Hyvä!
Ymmärrämme työlistan turhauttavan.
Olen turhautunut.
Saat olla turhautunut! Tunnemme kaikki samoin.
Mietitään, miten ilmaisemme itseämme paremmin ensi kerralla.
Hyvä on.
Ehkä kun seuraavan kerran -
yritätte käyttää minuun kolmea keinoa,
oksennan, koska se saa voimaan pahoin!
Tiesin, ettei se tehoaisi häneen.
Hienoa, olette kotona!
Hei!
Äiti, pyysin tekstaamaan tai soittamaan.
Pyysit pari viikkoa aikaa asettautua.
On kulunut pari viikkoa, ja haluan tavata uudet lapsenlapseni.
Olet varmasti Lizzy. Tule tänne!
- Hän ei pidä siitä, että... - Tule tänne!
Olen mummosi Sandy.
Jos joku kiusaa teitä, he saavat vastata minulle.
Olemme perhettä, ja suojelen teitä aina.
Ota rauhallisesti.
Hyvä luoja! Katso nyt heitä!
Juan ja Lita, tässä on Sandy. Hän on Peten äiti.
- Hei! - Hei!
Voisin vaikka syödä teidät!
Mitä pikku pojalleni kuuluu?
- Hei, kulta. - Hei.
Anna meille hetki aikaa.
Meillä on juuri perheneuvottelu.
Hienoa, koska kuulun perheeseen.
Sandy-mummolla on ilmoitusasiaa.
Hankin koko perheelle liput Six Flagsiin!
- Jee! - Jee!
Mikä on Six Flags?
Mikäkö se on?
Kuulehan, äiti. Tarjous on hieno,
mutta täällä on ollut pikku kaaos,
kaipaamme normaaliutta.
Ei ole normaalia, että lapsenne eivät tiedä, mikä on Six Flags.
Lapsenne.
Tämä ei ole hyvä hetki, joten jätetään se väliin.
Emmekö jätäkin? Olemmehan tässä samaa mieltä?
Kyllä.
Eikö niin?
- En luovuttanut. - Sinä luovutit.
Lizzy mulkaisi, sinä luovutit.
Taisin haluta kerrankin olla se kiva vanhempi -
enkä pahis.
Yritin olla pahis. Et antanut.
Hyvä on. Olen pahoillani. Mutta katso, miten hauskaa kaikilla on.
Lizzy hymyilee. Sepä vasta jotakin.
Oliko sinulla hauskaa?
Voit jättää lasten laitteet.
Pidän isoista laitteista. Jos haluat...
Hei, Lizzy!
- Hei, mitä kuuluu? - Hei!
- Kiva nähdä! - Samoin!
Mitä kuuluu?
Kylie ja Savanna, tässä ovat -
sijaiseni.
- Aivan. - Olemme sijaisia!
Nähdään myöhemmin.
Ajattelimme mennä vesiradalle.
Anna mennä kavereiden kanssa.
He eivät halua jumittua vanhojen pierujen seuraan.
He haluavat isoihin laitteisiin katsomaan hottiksia.
Tässä on satanen. Ostakaa matkamuistoja ja roskaruokaa.
Kiitos, Sandy-mummo!
Mahtavaa.
Tavataan sisäänkäynnillä...
Milloin palaamme kotiinne?
Palaamme kotiimme, jossa me kaikki asumme, klo 19!
Nähdään sitten. Hei sitten!
- Mitä luulet tekeväsi? Et voi... - Voi ei!
Pikku Juanny oksentaa roskikseen!
Oletko kunnossa?
Johtuiko se kaikesta tippaleivästä?
Tiedän, että hän saa tekstareita. Tajuan kyllä.
Ehkä hän karkasi, tai hänelle tapahtui jotain.
Ei. Hän vain kohtelee meitä samoin kuin muitakin sijaisvanhempia.
Selvä.
Kiitos kyydistä. Olette ihania!
Olen pahis. Katso.
Hei sitten.
Hei!
Missä hitossa olit?
Kävimme leffassa, ja se oli aika pitkä. Ei sillä niin väliä.
Ihanko totta? Olisit voinut tekstata tai soittaa -
ja kertoa, että olet hengissä. Arvaa mitä.
- Olet kotiarestissa. - Kotiarestissako?
Kyllä, koska päätin niin.
Aiemmin et ollut,
mutta sitten sanoin sen, ja nyt olet kotiarestissa!
- Odotimme sinua tunnin! - Minä olen pahis. Rauhoitu.
- Hän on pahis. - Jäät kotiin.
- Tämä riittää! - Riittää!
- Ei kiinnosta! - Tiedätkö mitä?
Asuin yhdeksänvuotiaana crack-luolassa.
Joten elokuvateatteri on aika turvallinen paikka.
Ei.
Menneisyyden ongelmat eivät tehoa.
Jäit kiikkiin!
- Minä unohdin, Sandy-mummo. - Mitä?
Ostin sinulle...
Voi hyvä Jeesus.
Katsokaa, käytän tätä joka päivä.
Tule tänne!
Tämä muistuttaa minua siitä, kun Pete -
ja hänen surkimuskaverinsa varastivat pitsa-auton.
- Hän on tosi taitava. - Voi luoja.
Aiotteko seistä täällä koko illan,
vai yritämmekö saada lapset nukkumaan säädylliseen aikaan?
Sanoin, ettemme ole riittävän erityisiä.
- Pärjäsimme. - Sanoit, että olimme urautuneita.
Ehkä olimme vain hemmoteltuja.
Urautuminen oli helppoa ja rauhallista.
Mutta halusit olla äiti.
Kenen ajatus oli jutella teineille?
Mieluummin taapero ilman asennetta ja stringejä.
- Mitä? - Ohjasit meidät ylemmälle tasolle.
Emme saa kääntyä toisiamme vastaan.
Jos pysymme rauhallisina ja teemme yhteistyötä,
saamme nämä pikku paskiaiset pois kodistamme!
- Aivan! - Asiaa!
- Ajattelin aivan samaa. - Aivan!
- Vihaan heitä. - Samoin. He ovat aivan kamalia.
Kiittämättömiä. Teemme kaiken heidän edestään.
- He eivät välitä paskaakaan. - Aivan.
Arvaa mitä.
Adoptio ei ole selvä.
Ei olekaan.
Voisimme -
palauttaa heidät.
Vaikuttaisimme tosi pahoilta, mutta...
Totta. Ja nyt meitä pidetään pyhimyksinä.
Tiedän. Se tuntuu hyvältä.
Se on ainoa hyvä puoli asiassa.
Sain ajatuksen.
Kerrotaan, että heidän sukunsa tuli kuvioihin.
Oikeus tuomitsi, emmekä voineet mitään.
Itketään muutama kyynel ja esitetään murtunutta.
Kuulostaa oikein hyvältä.
Saamme takaisin siistin kotimme ja treffi-iltamme.
Ja kaikki säälivät meitä.
- Kyllä! - Eikö vain?
Ehkä saamme lahjojakin.
Emme tekisi niin.
Emme.
Mukava ajatus, mutta olemme...
- Olemme jumissa. - Niin olemme.
Pitää myöntää, että teimme pahan virheen,
ja elämämme on aika lailla pilalla.
Hyvää yötä.
Yksi naula kummallekin puolelle.
- Selvä. - Kumpaankin päähän.
- "Katso." - Hienoa.
Jatka vain. Antaa sanojen tulla.
Mitä teet? Haluatko sisään? Menetkö moikkaamaan Lizzyä?
Siinä paha missä mainitaan.
Mitä he tekevät?
Et kieltänyt kutsumasta muita.
Jokainen tietää, että se on kiellettyä arestissa.
Sinäkin tiedät,
koska he selvästikin tulivat ikkunan kautta.
Tämä paikka on muuten kauhea.
- Luoja, mikä natsiämmä. - Mitä sinä sanoit?
Vaikutat natsiämmältä.
Häipykää.
Molemmat. Ulos ja heti!
Ei, sinä häivyt täältä.
Minä jään mustaan huoneeseesi. Nämä tyypit häipyvät.
Ulos ikkunasta, Pussy Riot!
- Ulos heti. - Voi paska!
Ulos!
- Olet ihan hullu! - Teet minut hulluksi!
Mitä oikein teet?
- Käyttäydyt kuin psykopaatti. - Käynnistä auto.
- Mitä siellä tapahtuu? - Sanoin, että olet arestissa.
- Minne menet? - Soitan tukihenkilölleni.
Onko se hyvä ajatus?
Kutsu lastensuojelu, niin sisaruksesi saavat pakata nallet
ja jätesäkit keskellä yötä ja palata Muskieille.
- Hyvä heille. - Sinua parempi.
Ei minua parempi!
En jaksa. Voisitko sinä yrittää, Pete?
- Lizzy, sinä... - Olemme kunnon ihmisiä!
Haluamme sinulle hyvän kodin. Mitä pahaa siinä on?
Olet vain valkoinen hieno rouva, joka adoptoi orpoja -
hyvän olonsa takia.
Pete, kerro hänelle kansallisuuteni!
Perimältään hän on...
Olen kahdeksasosalta comanche. En siis ihan valkoinen!
Ja näyttääkö siltä, että oloni on hyvä?
Kerro sitten minulle!
Miksi yhtäkkiä haluat sijaisvanhemmaksi?
Koska me... Se oli...
- "Auta, Pete?" Juuri niin. - Ei, minä...
Et mene minnekään.
Pysähdy! Et avaa ovea.
Et nouse autoon, kuuletko?
Et sulje sitä ovea!
Voimmeko mennä sisään puhumaan tästä?
Juan, laske se heti!
Mitä teet? Ota se pois!
Paras antaa olla sairaalaan asti.
Pärjäät hyvin. Olemme tässä.
Ei hätää.
Pysy paikoillasi. Kääritään.
Ihan rauhassa. Olemme pian perillä.
- Juan tulee kuntoon. - Mennään.
Sano tytöille, että tarvitsemme auton.
Ulos! Vauhtia!
- Kaikki hyvin, kaveri. - Sisään autoon.
Kaikki hyvin.
Turvavyöt kiinni!
Olet reipas poika. Katso tänne.
Olet tosi reipas.
Pärjäät tosi hyvin. Me olemme tässä.
Auttakaa.
- Mitä tapahtui? - Hän sai naulan jalkaan.
En uskaltanut ottaa sitä pois.
Hyvä päätös. Nostakaa hänet paareille.
Hei, kaveri.
Kaikki hyvin. Olemme tässä.
Oletteko äiti?
- Olen, sijaisäiti. - Selvä.
Tänne päin, isä. Mikä on nimesi?
Juan, puhdistamme tämän, puudutamme -
ja sitten vedämme naulan pois.
Pidä kädestäni. Tunnet pienen nipistyksen.
- Pidä kädestäni. - Pikku pistos.
Lopettakaa!
- Pian valmista. - Siinä se.
Valmista tuli!
Viedään Lita aulaan.
Vietkö hänet vai jäätkö Juanin luo?
Vie sinä hänet.
- Tule tänne. - Olen tässä.
Hän on kunnossa.
Olet tosi reipas.
Pärjäät hyvin.
Eikö tarvita kipsiä tai muuta?
- Vain tikitkö? - Niin.
- Se oli hyvä uutinen. - Niin oli.
Miten tämä tapahtui?
Minun syytäni. Lähdin pois -
ja jätin naulapistoolin. Juan nosti sen.
Se oli minun vikani.
Yritin lähteä autolla ilman lupaa,
ja vein heidän huomionsa. Huusin Juanille,
joka pudotti sen...
Älä nyt. En olisi saanut jättää naulapistoolia.
Suu kiinni, Pete! Tällaisen takia lapsia siirretään pois.
Se ei ollut heidän syytään.
Minua pitäisi rangaista.
Ei hätää. Tulisitko tänne?
Anteeksi.
Jutellaan siitä, mitä tapahtui.
Ketään ei siirretä minnekään.
Mikä hätänä?
En tiedä. Heräsin vain tänä aamuna, ja...
Hitto.
Arvaa mitä. Ehkä voin auttaa.
Minulla on...
Minulla on hyvä takunpoistaja. Autanko?
Siitä vain.
Hyvä on.
Istu alas.
Selvä.
- Miten tämä tapahtui? - En tiedä.
Selvä.
Sano, jos sattuu.
Selvä.
- Onko parempi? - On. Kiitos.
Kampaan vielä sileäksi.
Kiitos.
Eipä kestä. Takku on poissa.
- Oletko valmis? - Olen.
- Kiitos lounaasta. - Eipä kestä.
Onko tuo poika Jacob?
Hän, joka nosti roskan maasta?
- Älä sekoa. - Miksi minä sekoaisin siitä?
Hän näyttää taiteilijalta, kuten sanoit.
- Oletko sitä mieltä? - Kyllä!
- Nuo kasvot. - Niin.
Tiedostava. Kerää roskia.
Sellainen hän on.
Hyvää päivän jatkoa.
- Samoin. - Hyvä on.
Varo jalkaasi, Juan. Hei sitten, Lita.
Huomasitteko?
Hän vihaa minua hieman vähemmän.
Ehkä.
- Hei, Lizzy. - Hei, Charlie.
Hei, Jacob.
Mitä kuuluu?
Ei ihmeitä. Miten menee?
Hyvin. Siivoan sotkujasi.
Menisitkö kouluun, ennen kuin joudun vaikeuksiin?
Hyvä on.
- Tekstaile. - Selvä.
- Hei, kulta. - Hei.
- Miten hänellä menee? - Hyvin.
Ja kuulehan. Tulin tänne aikaisin, Lizzy huomasi minut,
hän tuli ja alkoi jutella.
- Sinulle? - Niin!
Ei ihan tyttöjen jutustelua, muttei enää mykkäkouluakaan.
Hän kertoi minulle Jacobista.
Poika on hiljainen, joten hänen tunteistaan ei tiedä.
Yhtäkkiä olen ihan äitinä ja alan neuvoa:
"Joskus hiljaisten kanssa pitää itse tehdä aloite."
Sanoitko "aloite"? Käskitkö Lizzyä tekemään aloitteen?
Pojasta ei ole huolta. Luota minuun.
Hieno juttu. Luulin hänen pitävän pahoista pojista.
- Mitä tapahtui? - Juan rikkoi Perunalastun.
Rauhoitu. Minä korjaan. Kas niin.
Kiitos, isi.
Kuulitko? Olin ensimmäistä kertaa isi!
Sehän...
Olet surkea!
Epistä. Minäkin haluan.
- Lita, voinko olla avuksi? - Et!
Mitä? Puhutko minulle?
- Kuka olen? - Ellie.
Juan. Tule tänne!
Tule, poika.
Miten jalka voi? Voinko kutsua sinua pojakseni?
Voit.
- Missä Lizzy on? - Tuolla.
Hän on tuolla.
Jos tarvitset.
Hän tulee ja ottaa nämä kamat esille -
eikä viitsi edes vaivautua -
sulkemaan ovea tai laittamaan mitään altaaseen.
Mitä tapahtui?
Löysin hiusharjani pytystä tänä aamuna.
- Mitä? - Se en ollut minä!
Olithan. Jätin sen kylpyhuoneeseen sinua varten!
Juan ja Lita nukkuvat yhä.
Heräsin jo, neiti Mölyhousu.
Anteeksi, kulta.
Luulin löytäneemme yhteyden.
Jätin sen hänelle, mukana kiva viesti sydämineen.
- Voi luoja. - En tehnyt sitä.
- Oho. - Mikä tuo on?
Puetko tuon? Menetkö strippiklubille?
En pukeudu nirppanokaksi ääliöksi, kuten sinä.
Et puhu vaimolleni noin!
Ann Taylor. Loftilta!
Laita vaatetta päällesi, paljon vaatetta,
ja tule autooni. Vien sinut tänään.
Te olette tosi rasittavia!
- Vaihda vaatteet. - Ei tämä ole vakava juttu.
- Hei. - Pukeudunko kuin ääliö?
Et. Käske hänet autooni.
- Hei sitten, isi. - Hei, mussukka.
Voi luoja.
Mitä nyt?
Au!
Oletko kunnossa?
Harmi homma.
Miksi olemme täällä?
Mennään.
Myöhästyn koulusta.
Tule.
Rankaiset siis työllä.
- Olen tehnyt kovemmin työtä kuin... - Tiedän, että olet kovis.
Tämä ei ole rangaistus.
Hei! Olen Stewart. Olet varmaankin...
Mitä kuuluu?
Stewart. Älä enää koskaan puhu hänelle.
- Voit lähteä jo lounaalle. - Kello on 8.15.
Siispä lounaalle.
Tule.
- Pue nämä. - Mitä?
Pue ne.
Tiedän, että olet vihainen.
Meitä ja maailmaa kohtaan.
Ehkä hieman itseäsikin.
En tiedä, etkä sinä kerro.
Minäkään en halua jutella, kun olen vihainen.
Arvaa, mitä haluan silloin.
Rikkoa jotain.
Oikeastiko?
Mitä tahansa täällä.
- Heilauta vain. - Selvä.
- Miltä se tuntui? - Hyvältä!
- Minähän sanoin. - Aivan.
Käytä tämä hyödyksesi. Tee minulle palvelus.
Ajattele jotain, joka ärsyttää todella.
- Ymmärsitkö? - Ymmärsin.
- Oletko varma? - Olen.
Katsotaan. Murskaa tuo.
Mahtavaa!
- Piditkö siitä? - Se tuntui hyvältä.
Antaa mennä.
Sillä lailla! Hyvä!
Tuplaosuma!
Pidätkö tästä?
Se oli kivaa.
Ei siis koulua tänään.
Pete vei minut kohteellenne.
Purimme taloa.
Hyvä juttu.
Hei, takaisin.
Siitä harjasta.
Äitini harjasi aina hiuksiani.
Pyydän anteeksi.
Ei hätää, minäkin pyydän anteeksi.
- Ei tarvitse. - Olen tosi pahoillani.
Hyvä on.
Menen siistiytymään.
Harja on pytyssä, jos tarvitset.
Hyvä vitsi.
Kiitos.
Kierrä tällä tavalla.
Juan löi minua!
Voi luoja!
Numero kolme, missä on äitisi?
- Olen kunnossa. - Selvä.
En lyönyt häntä!
- Juan, mihin laitoit puhelimeni? - En vienyt puhelintasi!
PIERUALUE
Ensi yrityksellä!
Sillä lailla.
Isi, isi!
Ole hyvä.
Voi jukra.
Sylje se pois!
- Vettä! - Tarvitsemme jäitä!
Vettä. Tässä.
Hei.
Hei, kaveri.
Hei, hei.
Ei hätää. Näitkö pahaa unta?
- Näin. - Näitkö?
Ei hätää. Olet turvassa omassa sängyssä.
Hyvää yötä, kaveri.
Hyvää yötä, äiti.
Mitä?
Mitä sanoit?
Mitä sinä sanoit?
Sanoitko jotain, Juan?
Mitä sinä sanoit?
Juan!
Sanoitko jotain? Juan!
Juan, mitä sanoit?
Juan!
Voi luoja.
Hyvää yötä, kaveri.
- Hei. - Hei!
- Hyvältä näyttää. - Pidätkö siitä?
Laitoin kaapin saarekkeen päähän, kuten ehdotit.
Aivan.
- Se oli hyvä ajatus. - Se on mahtava.
- Autatko laittamaan laattoja? - Niin.
Ei, minä...
On siis...
Haluaisin tehdä jotain, ja kaipaan apuanne.
- Selvä. Mitä teemme? - Tietysti. Mitä vain.
Juttelin Karenille ja Sharonille,
ja he...
Äitini pääsi ulos pari kuukautta sitten,
enkä ole nähnyt häntä.
Haluaisin tavata hänet.
- Totta kai. - Se käy.
Se on...
Kiitos.
- Selvä. - Totta kai.
- Selvä. - Kiitos.
Kuule...
Odotan ulkona.
Äiti!
Hei.
Hei, äiti.
Juan, Lita.
Hei, Juan, Lita, tulkaa!
Tulkaa.
Mikä hätänä?
Haluan jäädä äidin luo.
Äitisi on tuolla.
- Ei hätää. - Kaikki on hyvin.
- Tulemme kanssasi. - Olemme tässä.
- Kävellään yhdessä. - Tule.
Hidasta.
Voi kultaseni, olette kasvaneet!
Tule, mi amor.
Hei, olen Sue, Carlan valvoja.
- Olette Pete ja Ellie. - Kyllä, olen Pete. Hei.
Hei, olen Ellie.
- Tässä on Carla. Hän on... - Heidän äitinsä.
Hei. Olen Ellie. Hauska tavata.
Olen Pete.
Halusin kiittää siitä, että hoiditte heitä, kun olin...
Eipä kestä.
He ovat pärjänneet hyvin. Juan on alkanut soittaa pianoa.
Lita sai täydet kirjoituskokeesta,
ja Lizzyn joukkue voittaa kaikki.
Te haette siis meidät klo 16?
Selvä.
- Nähdään pian. - Tulemme sitten.
- Tulemme pian. - Hei sitten. Hauska nähdä.
Oletko kunnossa?
"Että hoiditte"?
Olimmeko lastenhoitajina viisi hiton kuukautta?
Hän ei ole lainkaan kuin kuvittelin.
Hän on...
Hän näyttää tavalliselta.
Tuntuu pahalta, kuin rikkoisimme perheen.
Emme vieneet hänen lapsiaan.
Oikeusistuin vei. Älä unohda syytä.
Lapset elivät crack-luolassa kuin villikissat.
Tiedän, mutta hän...
Hän on kunnossa.
Sharonin mukaan kuivilla neljä kuukautta.
Kuivilla, koska oli vankilassa.
Näetkö, miten Lizzy katsoo häntä?
Hän on yhä äiti.
Emme vieneet hänen lapsiaan.
Sanoin: "Nuori nainen,
jos vielä kerran heittelet ruokaa ruokalassa,
saat lounasseuraa."
Hän jatkoi seuraavana päivänä.
Menimme koulun ruokalaan hänen seurakseen.
Juttelimme hänen bestiksilleen.
Kerroin lintubongausjuttujani.
Heitä ei kiinnostanut pätkääkään.
Mutta ruoan heittely loppui!
Kertoisitteko uutiset?
Sohvapalostako?
Ei, vaan adoptiokäsittelystä.
Aivan.
Oikeusistuin on hyväksynyt -
adoptio-oikeutemme.
Tinan ja Ryanin adoptioon!
Upeaa!
Tosi hienoa.
Onnea. Olen iloinen puolestanne.
Hienoja uutisia. Olen innoissani puolestanne.
Ja seuraavana vuorossa ovat Pete ja Ellie.
Tuota,
kuten tiedätte, lapsemme ovat käyneet biologisen äitinsä luona neljästi.
He ovat joka kerta pari päivää aivan sekaisin.
Voihan...
Ja juuri kun kaikki alkaa tuntua normaalilta,
he käyvät taas.
Tunnemme itsemme hylätyksi.
Taidan olla tosi paha ihminen,
mutta toivon, että heidän äitinsä joutuisi uudelleen vankilaan.
Et ole paha ihminen.
Kun joku tekee kauheuksia rakastamillemme lapsille,
ei ole helppo tuntea myötätuntoa,
mutta pitää silti yrittää.
Mitä sitten tapahtuukin,
aikanne lastenne seurassa -
muutti paljon lasten elämässä.
Tiedän, mutta meidän oletetaan vain...
Hetkinen.
- Sanoitko "muutti" paljon? - Niin hän sanoi.
Jutellaan myöhemmin.
Hän puhui menneessä aikamuodossa.
Haluan tietää, mistä on kyse, Karen.
Tuota...
Koska Lizzyn äiti on noudattanut vaatimuksia,
tuomari muutti adoptiokäsittelyn olosuhteiden muutos-käsittelyksi,
jossa hän päättää, voiko lapset palauttaa.
Mahtavaa.
Todella mahtavaa.
Se on...
Aioitko salata tämän?
Olemme kestäneet kaiken paskan!
Raivokohtaukset, sotkut, asenteen.
Olen pelannut 150 kierrosta Candy Landia Litan kanssa.
Oletteko pelanneet sitä?
- Se on kauheaa! - Todella tylsää.
Saimme yhteyden.
Opetin Litan ajamaan pyörällä,
ja Juan ja minä katsoimme yhdessä Rocky III: n.
Nytkö äiti on valmis yhdistämiseen?
Pete ja Ellie...
Ymmärrän turhautumisenne.
Mutta pitää muistaa, että kunnes lapset on adoptoitu,
järjestelmän päätavoitteena on perheen säilyttäminen.
- Entä meidän perheemme säilyttäminen? - Niin.
Mitään ei ole vielä päätetty.
Sitten October.
Sain sijaislapsen.
Hän on 14-vuotias ja pelaa koripalloa.
Mutta hän on 157 cm pitkä.
Valkoihoinen ja punatukkainen.
Koko pohja puuttuu.
Ymmärrän. Ongelmani vaikuttavat typeriltä.
Miksi vuoroni on aina viimeisenä?
Lopeta.
Selvä. Tiedän...
Tämä on amatöörimäistä.
Tämä on tukiryhmän vastakohta.
Miltä minä näytän?
Näytät ihanalta prinsessalta.
Näytänkö kukalta?
Hei, kaveri.
- Äiti. Hei, lapset. - Hei, kulta!
Hei.
- Äiti! - Ei, sen voi pestä pois.
- Se on... - Se on permanenttitussi.
Voi sentään.
Äiti.
Tule alas. Siellä on vaarallista.
- Millaista tukiryhmässä oli? - Tosi hauskaa.
Meillä on uutisia.
- Oletko raskaana? - Voi luoja!
- Miksi teet näin minulle? - Et siis ole?
Kerro vain.
- Kerronko? - Kerro.
Selvä.
Aiomme adoptoida sijaislapsijärjestelmän kautta kuten tekin!
Emme tajunneet sitä aluksi,
mutta sitten näimme teidän lapsenne ja tajusimme mahdollisuudet.
Paljon keinohedelmöitystä halvempaa.
Se ei ole pääsyynä, mutta yhtenä perusteena.
Aloitamme kurssin ensi viikolla!
Mitä mieltä olette?
Mietin...
Mietin, että pitää mennä paskalle.
Emme odottaneet sitä reaktiota.
Hän on kateellinen!
- Hei! - Mitä oikein teet?
- Mistä on kyse? - Anna se minulle. Lizzy!
- Et saa puhelintani! - Mitä hän tekee?
Luoja! Hän ottaa nakuselfieitä kylppärissä!
- Nakuselfieitä itsestään? - Mitä teet sille?
Poistan kaiken!
Montako kuvaa otit? Mikä sinua vaivaa?
Kaikki ottavat! Ei mitään väliä.
On todellakin väliä!
Tyttöjen ei kuulu olla alasti 15-vuotiaana!
- Pidätkö ovea? - Et lue tekstareitani! Avaa ovi!
"Ellet vilauta pian, menetän kiinnostukseni."
- Kuka tämä on? - Avaa ovi!
Voi ei. Kalukuva!
Tulkaa, me siirrymme olohuoneeseen.
Onko tässä Jacob, josta kerroit?
Kiva tyyppi koulusta lähettää kuvia vehkeestään?
Varsinainen vonkale!
Ulos täältä!
- Lizzy! - Heti tänne!
Anna puhelin takaisin! Anna olla!
Tämä ei ole hyvä juttu!
Minun ei tarvitse kuunnella sinua enää, feikkiäiti!
Onko tämä yhä hyvä päätös?
Meidän sijaislapsemme eivät käyttäydy niin.
Mikä on kalukuva?
Mitä luulet?
Villi arvaus. Kalu. Kuva.
Tällaisina hetkinä -
pitää katsoa itseensä -
ja muistaa,
miksi ylipäätään ryhtyi äidiksi.
Siitä oli apua.
Onko tämä Jacobin koti? Sinnekö me menemme?
Rauhoitu.
Kerro, missä olemme. En halua putkaan.
Voisitko luottaa minuun?
- Hei. - Hei.
Mahdatteko muistaa meitä? Olemme Pete ja Ellie sijaisperhekurssilta.
- Aivan. - Hei, mitä kuuluu?
Miten voimme olla avuksi?
Nyt hän haluaa palata äidiksi.
Ja hän saattaa onnistua siinä.
Lizzy kohtelee meitä kuin vihollista.
Emme tiedä, mitä hittoa tekisimme.
Ajattelin vain, koska tyttärellenne kävi hyvin.
Lukeeko hän läksyjä?
Tulisitko alas, Brenda?
Ehkä keskustelu hänen kanssaan toisi intomme takaisin.
- Onnistuisiko se? - Hän oli mahtava.
Meille kelpaisi pikku kannustuspuhe.
Brenda palasi vieroitukseen.
- Anteeksi mitä? - Huomasimme pari kuukautta sitten.
Puhutteko nyt paskaa?
Hänen lämmin ja innoittava puheensa -
sai meidät ryhtymään tähän!
Ja nyt hän käyttää taas...
Kuuntele minua, senkin hullu akka!
Brendalla on ollut päihdeongelmia -
jo 11-vuotiaasta, jolloin äidin poikaystävä antoi metaa.
Toisinaan hän repsahtaa.
Mutta hän on hyvä -
ja pyrkii taas kuiville.
Ette siis tiedä, miten siinä käy.
Miltä se tuntuu?
Turhautumista? Pelkoa? Epätietoista oloa?
En oikein haluaisi sanoa mitään, mutta siltä meistä tuntuu.
Sellainen olo lapsillanne on joka päivä.
Kun ryhdyitte tähän,
teistä tuntui hyvältä, koska tiesitte teollanne olevan merkitystä.
Arvatkaa mitä.
Merkitykselliset teot ovat vaikeita.
Tiedän nyt, mistä Brenda oppi puhumaan innoittavasti.
Kuulkaa, heillä ei ole nyt muuta kuin te.
Teidän pitää turvata heitä, halusivatpa he sitä tai eivät.
Kas.
Hänkin osaa.
Uskomatonta. Kiitos.
- Anteeksi, että räjähdin. - Anteeksi, että läimäytin!
Se oli hullua!
Niin oli. Anteeksi.
Tarvitsin sitä.
Ei ole läimäytetty aikoihin.
Olin aggressiivinen ja käyttäydyin asiattomasti.
Niin olit.
Meidän pitää nyt mennä.
- Pitää lähteä. - Pärjäilkää.
Kiitos.
Olettehan Facebookissa? Etsin teidät.
Hei sitten! Kiitos!
Hei.
Mennään sisälle oikein nopeasti.
- Valmista. - Hei sitten, Lizzy.
Hei, Lizzy. Mainiota päivää.
Vie sinä heidät.
Minä etsin Jacobin ja hoidan tämän kunnolla.
- Selvä. - Hyvä on.
Tuossa hän on!
Tuo punatukkainenko? Jolla on säilyketölkki...
Haen hänet.
Hei! Kalukuva!
- Hei! - Anteeksi!
Mitä haluat? Tahdotko turpiisi?
Kalukuva!
Onko oikein lähettää kuva vehkeestäsi 15-vuotiaalle?
Ole kiitollinen, etten tapa sinua heti.
Näin viestisi:
"Ellet vilauta, menetän kiinnostukseni."
Se on seksuaalista häirintää. Kuvottavaa.
Et olekaan nyt niin isoa poikaa. Vilauta esiin!
Näytä kaikille ne isot ajellut kassisi!
Kerromme äidillesi, rehtorille ja ehkä poliisillekin.
- Mitä siihen sanot, Jacob? - En ole Jacob!
- Mitä? - Olen Charlie.
- Sanoit häntä Jacobiksi. - Niinkö?
Kassini eivät ole ajellut -
eivätkä isot.
Anteeksi. Olen todella pahoillani.
Koeta kestää. Tuli pikku moka.
Anna hali, Charlie.
Katsohan tänne.
Tunnetko ketään Jacobia,
joka kulkisi tyttäremme Lizzy Viaran kanssa?
Talonmies? Aikuinen talonmies?
- Voi luoja. - Haetaan talonmies.
- Olen pahoillani. - Ellie, mennään!
Kiitos paljon!
Poika ei tehnyt sitä.
- Tule. - Poika ei tehnyt!
- Vauhtia! - Olen pahoillani!
Taidamme myöhästyä koulusta.
Ellie.
Hän ajaa siivouskonetta.
Tule!
Hei!
Hei, sinä!
Puhun sinulle.
- Vanhako olet? - Miksi kysyt?
- Anna se tänne. Se ei ole sinun. - Hän on 22-vuotias!
- Olen 22-vuotias. Mitä sitten? - Emme siis pahoinpitele lasta. Pete!
Jos kosketat tai ajattelet tytärtämme tai tekstaat hänelle,
olet kuollut mies.
Ette ole edes hänen vanhempiaan!
Tekisinkö silloin näin.
Nti Peppers!
Mitä täällä tapahtuu?
Hän lähetti irstaita viestejä ja kuvia tyttärellemme.
- Päädyt vankilaan tänään! - Soitatko poliisin?
- Vauhtia! - Ehdottomasti!
Nti Peppers!
Helve...
En edes koskenut tyttöön.
- Heippa, saasta. - Likainen pedofiili.
Toivotamme hyvää seksirikollisen elämää.
Pedofiili.
Pidätättekö meidät? Hän lähetti kuvia vehkeestään alaikäiselle.
- Miksi pidätätte meidät? - Hyvin toimittu.
Kuulin, mitä teitte.
Olette hyviä vanhempia, pidätte huolta.
- Jos voisin tehdä saman... - Lapset! Voi luoja!
Juan, Lita! Olen pahoillani!
Hei, kulta.
Onpa täällä siistiä.
Siinähän pikku gangsterini ovat.
Maksan pikku Peteyn takuut.
Tulee vanhat ajat mieleen.
- Kiitos. - Missä lapset ovat?
Karenin piti viedä heidät väliaikaissijoitukseen.
Kuulemma ensi kerta, kun lastensuojelu -
vie lapset pois adoptioperheestä oikeuskäsittelyn aattona.
Siitä puheen ollen -
löysin lausuntonne tuomarille tulostimen päältä.
Se kaipaa työstöä.
Liian myöhäistä. Lähetimme sen viime viikolla.
Lähetä uudelleen!
"Haluamme lasten parasta,
tarkoittipa se meille jäämistä tai paluuta biologiselle äidille."
Mitä jos tuomari lukee tämän sonnan Lizzyn edessä?
Siksi kirjoitimme sen noin.
Jos hänen mielestään lausunto vie äidiltään holhousoikeuden,
hän vihaa meitä entistä enemmän.
Ei hän vihaa. Hän vain ajattelee, ettette rakasta häntä.
Tuosta lausunnosta ei ole apua.
Sanoiko Lizzy niin?
Vartuin samalla tavoin kuin hän.
Kun saa kuulla olevansa täysi paska viidesti päivässä,
vähitellen -
ei voi uskoa, että kukaan voisi rakastaa.
Tiedäthän, että rakastamme sinua?
En.
Kyse on minusta, ei teistä.
Luulin puhuneeni siitä.
Mutta pidän teistä molemmista.
Nukkukaahan.
Sitten kun olet korjannut sen kamalan lausunnon.
Voi sentään.
Täällä on todella siistiä ja hiljaista.
Niin on.
Inhoan sitä.
Niin minäkin.
TERRANCEN PIIRIKUNNAN PERHEOIKEUS
- Hei. - Hei.
- Kuulkaa. - Anteeksi.
Anteeksi. Oletteko kunnossa?
Arvaa mitä. Pääsimme poliisiauton kyytiin.
Pääsittekö? Oliko se hauskaa?
Jouduitteko vankilaan?
Emme. Olimme vain... putkassa.
Juan ja Lita. Tulkaa.
- Äiti on täällä. - Selvä.
Adoptiokäsittelyn sijasta käydään olosuhteiden muutos-käsittely -
nti Carla Viaralle.
- Oletteko nti Viara? - Hän on, arvoisa tuomari.
Ovatko kanssamme myös Juan, Lita ja Elizabeth Viara?
- Paikalla. - Paikalla!
Saitteko kumpikin nallekarhun?
- Saimme! - Ne ovat hienoja.
- Ja oletko sinä Elizabeth? - Lizzy, herra.
Siis arvoisa tuomari.
Ymmärrän sinun jättäneen lausunnon.
Ja sijaisvanhemmat, hra ja rva Wagner,
ovatko he paikalla?
Kyllä, arvoisa tuomari.
Hra ja rva Wagner,
onko totta, että jätitte Juanin ja Litan yksin autoonne,
kun teidät pidätettiin törkeästä pahoinpitelystä?
- No se... - Kyllä, mutta puolustukseksi...
Haluan vain tietää, valehteleeko Lizzy.
Hän ei valehtele.
Ja ennen pahoinpitelyä,
lähestyittekö 14-vuotiasta huippuoppilasta saman koulun pihalla -
kehottaen häntä "ottamaan esiin isot ajellut kassinsa"?
Sanoin niin, arvoisa tuomari,
mutta luulin häntä henkilöksi, joka lähetti...
Ja rva Wagner, pakotitteko kerran Lizzyn ystävät lähtemään -
makuuhuoneen ikkunan kautta?
- Se oli ensimmäisen kerroksen ikkuna. - Hyvä. Pisteet kotiin.
Ja samassa yhteydessä,
käskittekö Lizzyä soittamaan lastensuojelua hakemaan lapset?
- Hän ei tarkoittanut sitä. - En niin.
Niin kävi riidan tuoksinassa.
- Arvoisa tuomari, minulla on lausunto... - Luin sen jo, kiitos.
- Kirjoitimme uuden. - Mutta minulla on jo...
Kirjoitimme sitä myöhäiseen iltaan.
Voin lukea sen nopeasti.
"Lizzy kysyi, miksi otimme heidät.
Silloin en osannut vastata..."
Istukaa alas.
Arvoisa tuomari, saanko kertoa vastauksen?
Ette. Istukaa.
Käsittely ei koske teitä.
Lizzyn lausunnon perusteella pääsette oikeuteen taas pian,
säästetään herttainen puheenne siihen tilaisuuteen.
Selvä.
Nti Viara,
olette noudattanut tapaamisohjelmaa.
Se on hyvä asia.
Olette myös ollut kuivilla viimeiset viisi kuukautta.
Oletteko yhä?
- Kyllä. - Se on hyvä uutinen.
Ja jos saatte lapset huostaanne,
sopiiko nykyinen asuntonne siihen?
Kyllä mielestäni.
Asunto on pieni mutta toimiva,
arvoisa tuomari.
Ja nti Viara,
pystyttekö mielestänne tällä kertaa hoitamaan Juania, Litaa ja Lizzyä?
Nti Viara.
Mama.
Kyllä, arvoisa tuomari.
Kykenen nykyään.
Valmistautukaa illalliselle.
Ole hyvä.
Entä jos menemme äitimme luo asumaan,
eikä hän osaa tehdä nuudeleja niin kuin haluan?
Lizzy saa näyttää, miten laitamme juuston,
niin äitisi osaa tehdä sen juuri oikein.
- Hyvä. - Selvä.
Älkää olko surullisia viimeisenä iltanamme.
Kiitetäänpä Peteä and Ellieä -
kaikesta, mitä he ovat tehneet.
Kiitos.
- Kiitos, kaveri. - Kiitos teille.
- Lita? - En halua sanoa mitään.
Voi, kulta.
Menen katsomaan Litaa.
Ellet sinä halua tehdä sitä.
Haluan, itse asiassa.
Kuulehan, kaveri.
Et ole koskenutkaan pastaasi. Lämmitänkö sen?
Ei hätää.
Ei mitään hätää.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
Hyvää yötä, kulta. Rakastan sinua.
Niin minäkin sinua.
Kaikki oikeudenkäyntinallesi ovat täällä, myös uudet.
Oikeudenkäynnistä puheen ollen...
Pyydän anteeksi tuomarille kirjoittamaani lausuntoa.
Se oli totta.
Ehkä ei täysin liittynyt asiaan, mutta ei muistella pahalla.
Haluan antaa sinulle kirjoittamamme lausunnon,
jota emme saaneet lukea,
sinulle omaksi.
Selvä.
Äiti tuli!
Ylös ja lähdetään.
Lita, ota tavarasi.
Hei sitten, Meatball.
Hei.
Minulla on istuin Litaa varten, jos tarvitaan.
Haetteko te meidät?
Missä äiti on?
Hänen piti tulla toimistolle tänä aamuna,
muttei häntä näkynyt.
Voi ei.
Hän ei vastannut puhelimeen.
Kävittekö hänen kotonaan tarkistamassa?
Kävimme katsomassa.
Hän on todella häpeissään. Hän sanoi, ettei pysty.
Ei voi olla totta. Miksi hän täyttäisi kaikki lomakkeet,
oikeus-ja yhdistämispaperit, ellei hän...
Lizzy, äitisi kertoi sinun täyttäneen lomakkeet.
Autoin, entä sitten?
Hän tunsi, että häntä painostettiin, vaikkei ollut valmis.
En painostanut. Hän on valmis!
Anna minun puhua hänelle,
niin voimme keksiä ratkaisun...
- Kulta. - Ja hän vie minut kotiin.
Kun näimme hänet, se oli ilmiselvää.
Hän käyttää taas.
Hän ei ole tulossa.
Kulta, olemme pahoillamme.
Lizzy.
Menen hakemaan hänet. Vahdi lapsia.
- Odota täällä. - Lizzy!
Lizzy!
- Lizzy. - Lizzy!
- Lizzy. - Menkää pois. Ette ole vanhempiani.
Emme olekaan. Mutta olemme täällä.
Olemme täällä ja rakastamme sinua.
Mitä?
Ette rakasta. Ette edes tunne.
Mitä hittoa täällä tapahtuu?
Saammeko pari minuuttia?
Selvä. Anteeksi.
Me tunnemme sinut.
Tiedämme, että inhoat juustoa,
mutta pidät juustohampurilaisista.
Kun olet hyvällä tuulella aamulla,
laitat vähemmän meikkiä kuin pahana päivänä.
Ja tiedämme, että sinulle tärkeintä maailmassa -
on suojella Juania ja Litaa.
- Tunnemme ne asiat sinusta. - Aivan.
Te pärjäätte hyvin.
- Olen pahoillani. - On paljon, mitä emme tiedä,
mutta jos pelkäät, ettemme pysty hoitamaan pahoja ja pelottavia asioita,
lupaan, että pystymme.
Haluamme, että kerrot ongelmistasi.
Koska rakastamme sinua.
Älkää sanoko niin.
Menkää vain pois.
Olkaa kilttejä.
- Onko Lizzy kunnossa? - Hän on vähän poissa tolaltaan.
- Oletko kunnossa? - Olen.
Siinä hän tulee.
Tuota...
Näin olisi parasta.
Juan ja Lita ovat sitä, mitä toivoitte,
- kun ryhdyitte tähän. - Tule, kulta.
Teidän pitäisi adoptoida heidät.
Pyydän Karenia järjestämään minulle uuden paikan.
- Joten... - Ei.
Se olisi hyvä.
Ei. Tarvitsemme apuasi Juanin ja Litan kanssa.
Emme tee tätä ilman sinua.
Käyn usein, ja voitte soittaa ja pyytää apuani.
Ei.
Pete, en halua riidellä tästä nyt.
En välitä. Sanoin ei. Niin ei tapahdu.
- Olet nyt meillä. - Niin.
Tiedätkö miksi? Meillä on kosminen yhteys.
Juuri niin.
Tiedän, että säälitte minua nyt, mutta ei tarvitse...
Se ei liity tähän.
Missä on Ellien lausunto?
Lue se.
"Lizzy kysyi, miksi otimme heidät.
Silloin emme osanneet vastata."
Teimme sen, koska elämästämme puuttui jotain,
muttemme tienneet, mitä.
Meiltä puuttuivat Juan, Lita ja Lizzy."
Huomaatko?
Sinä puutuit meiltä.
Mutta nyt olet täällä ja jumissa meihin.
Juuri niin.
Tulemme joka jalkapallo-otteluun.
Kyselemme jatkuvasti arvosanoista.
Ostamme koulutanssiaismekon.
Ja mekko on kaunis.
Muttei liian paljastava. Todella herttainen.
Ei liian seksikäs.
Juuri sopiva.
Ja kun valmistut lukiosta,
olemme eturivissä nolaamassa sinut.
Olemme eturivissä, kun valmistut collegesta,
vaikket valmistuisi.
Mutta valmistut, koska se on tärkeää ja olet fiksu.
En halua painostaa, mutta se tuo paljon mahdollisuuksia.
Joka tapauksessa -
olemme tukenasi.
Ja jonain päivänä talutan sinut alttarille.
Vaikka pidänkin tyyppiä surkeana enkä tarpeeksi hyvänä pikku tytölleni.
Jonain päivänä tulevaisuudessa. Oikein pitkällä,
kaukana tulevaisuudessa.
Voimmeko nyt mennä kotiin?
Eiköhän.
Tiedän, ettet pidä siitä,
mutta sinun pitää tottua siihen aina toisinaan.
Saanko minäkin? En ole saanut yhtään halia koko aikana.
Saanko?
En tiedä tämän taustoja,
mutta mietin vain,
pääsisinkö minäkin mukaan.
Ei kiitos. Meitä on jo tarpeeksi.
Se meni ihan väärin. Halatkaa te.
Ylitin rajan.
Kaikki muuttuu hyväksi.
Huomaan sen.
Hei!
Kiitos!
- Hei sitten. - Hei!
Oletteko samaa porukkaa? Tunnetko heidät?
Kyllä. Miten niin?
Tuletteko sisään?
Tein piiraan.
- Ei kiitos. - Kyllä!
- Karen! - Tiedät, että pidän piiraasta.
Hyvä. Minä vain...
Tunteeni ovat sekavat.
NELJÄ KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Käy vessassa ja laita kengät. Me lähdemme pian.
Selvä!
Mitä oikein teet?
Ei lenkkareita, parhaat päälle.
Äiti, oletko nähnyt puhelintani?
En.
Se on kädessäsi.
Kävitkö vessassa, Lita?
- Kävin! - Hyvä homma.
- Käykää kaikki! - Kävin vessassa.
- Onko paketti mukana? - Kaikki on valmista.
- Mennään sitten. - Mennään.
Minä voitan!
Saanko ajaa?
Ajaako sinä?
Anna puhelimesi.
- Ei häiriöitä. - Selvä.
Sopiiko?
- Hän ajaa. - Niinkö?
Mutta pitelen puhelinta ja istun edessä -
siltä varalta, että pitää tarttua rattiin tai sammuttaa auto.
Tule, Sandy, se alkoi jo!
- Ehdinkö minä? - Ehdit.
Mikä tuo on?
Lizzylta. Etkö sinä saanut?
Saitko T-paidan?
Istuutukaa.
Huomenta kaikille.
- Perheoikeus on tärkeä... - Odottakaa!
Odottakaa!
Sandy-mummo on paikalla. Voimme aloittaa.
Lupasin, että ehdimme. Lopeta!
- Nämä paikat on varattu. - Minulle.
Siirry.
Lopeta!
- Olkaa hyvä, tuomari. - Kiitos, Sandy-mummo.
Hän sai T-paidan.
Perheoikeus on tärkeää työtä.
Mutta vaikeaa.
Käsittelemme päivästä toiseen asioita,
joita yhdenkään perheen ei tulisi kokea.
Ne harvat kerrat, kun saamme hymyillä töissä,
ovat meille kaikille tärkeitä.
En ehkä näytä siltä, mutta olen tunteikas,
ja elän tätä varten.
Ronit?
Asiaa!
Tämä on ihana biisi!
Tulimme tänne perustamaan virallisesti uuden perheen.
Peter ja Elinore Wagner,
tahdotteko adoptoida Juanin, Litan ja Lizzyn perheeseenne tänään?
- Tahdon, arvoisa tuomari. - Tahdon.
Musiikki nosti tunteet pintaan.
Juan, Lita ja Lizzy,
tahdotteko ottaa Peterin ja Elinoren isäksi ja äidiksi?
Tietysti.
- Tahdon. - Tahdon!
Siinä tapauksessa -
Kalifornian osavaltion valtuuttamana -
julistan teidät perheeksi.
Mahtavaa!
- Ole hyvä. - Kiitos.
Haluatteko kuvaan tuomarin kanssa?
- Kyllä. Kiitos. - Otetaan kuva.
Pian on meidän vuoromme.
Minäkin kuulun tähän perheeseen.
- Kiitos. - Minä myös!
- Haluan myös kuvaan. - Oletko varma? Emme ole...
Kaikkien pitäisi mennä. He pitäisivät siitä.
- Selvä. - Aivan.
Hyvä on!
Onko muita?
Tule sinäkin!
Siinä taisivat olla kaikki.
- Sanokaa "perhe". - Perhe!
12.7.2017 IKUISESTI TUKENASI Kourtney Morast
Ayden Jordan Cox 24.5.1991, 52 kg
Tekstitys: Pekka Ojala